Rome - Del 2 "How Titus Pullo Brought Down the Republic"
Text av: OckeJ www.SweSUB.nu
Gallien, nära den italienska gränsen.
Ytterligare tre imorse.
- Utomstående och idioter. - Alla blir rastlösa.
När stridandet är slut vill de hem, inte sitta här i vätan och kylan.
Inga utav de bra männen har gett sig av, och de gör det inte heller.
- De följer Er inte till Rom heller. - Inte än.
Tiden börjar ta slut. Vi kan inte vänta här för alltid.
Detta är en bekymmersam situation.
Vad händer i januari när Ert ämbete löper ut och vi sitter här?
Uppgiften att motivera män är knepig, Posca.
Jag förväntar mig inte att en slav ska förstå finessen.
Jag hoppas att en undervisning i ärendet börjar inom kort.
- 500.000, vad är detta? - Marcus Antonius ska väljas till folkets
tribun, jag var tvungen att köpa många röster.
Marcus Antonius, folkets tribun? Men han är...
- Ni får uttala er... - Som jag förstått det, är rollen som
tribun helig och ger makt att lägga in ett veto över senaten...
...ett ämbete fyllt av värdighet och av stor vikt.
Du kanske har rätt.
Vi skickar med Strabo för att se till så att Antonius sköter sig.
- Hur långt är det kvar? - Tre timmar i normalt tempo.
Här kommer jag flickor! Jag ska dricka allt vin, röka allt som finns
- och knulla varenda hora i staden. - Visa lite värdighet, du befinner dig
under fanan. - Säg det till honom.
Han befinner sig inte "under" fanan.
Tre timmar ifrån en fru han inte sett på åtta år, karln är livrädd.
Men visst måste ett återseende vara en lycklig händelse?
Tänk om hon tappat sina tänder? Blivit mager? Eller låtit en annan man
- komma mellan benen på henne? - Tystnad!
De älskar honom, eller hur? - Det spelar ingen roll.
Låt honom få kärleken från folket och de kastlösa.
- Det här tar väl inte lång tid? - Vi kan hoppas på det, Dominus.
Vorenus, du kan entlediga männen.
Sedan kan du entlediga dig själv, tills jag skickar efter dig.
Se till att ha kul. Men ta först pojken till Atia, och hämta er belöning.
Pojke. Hälsa din mor att jag kommer för att träffa henne senare.
- Du! Lämna det här huset ögonblickligen! - Jag vägrar. Octavia är min hustru.
Trotsar du Caesar? Om inte jag vore en så välvillig kvinna
skulle jag få dig flådd och upphängd på krok utanför dörren.
Castor? Kom hit med hundarna!
Oförskämda kräk!
- Du har tur som är av med honom. - Jag hatar dig.
Enfaldiga flicka.
Jag vill bara göra vad som är bäst för henne, varför förstår hon inte det?
Herr Octavion! - Min lilla pojke. Min stackars kanin!
Så smal... var det förskräckligt? Självklart var det, kan inte ens
föreställa mig det. Vi ska inte ens prata om det, vi glömmer det.
Vilka är det där? - Du ska vara god mot dem, mor.
- De är mina vänner. - Vänner? På vilket sätt?
Det är de som räddade mig från fångenskap;
Centurion Lucius Vorenus och legionär Titus Pullo.
Så, vi omfamnar er.
Vad skräckinjagande ni är. Jag undrar varför det tog tid att besegra gallerna.
Det var ett större antal, frun. - "Större antal", mycket bra.
Då går vi, Sir.
Men ni måste bli belönade först. Hämta min börs.
- Det är inte nödvändigt, frun. - Är det säkert?
De ska stanna och äta, mor.
Självklart, det finns bröd och kött i köket.
De ska äta med oss. - Tack Sir, jag måste gå till min fru.
Din fru har väntat i åtta år, hon kan vänta ett litet tag till.
Caesar har givit dem hedershästar, de rider under fanan. Det går bra att äta med dem.
Lysande idé!
Det är symboliskt. Vi ska alla äta tillsammans, som jämlikar.
Vad är det? - Det är bara din syster. Kvinnobekymmer.
Jupiter Fulgor, vi ber dig ledsaga och beskydda denne man;
Marcus Antonius, nyligen vald till folkets tribun och förkämpe.
Hur många döda allt som allt? Jag vet inte...
Jag tappade räkningen för längesen. Fast det är många.
Och du, Lucius? - 309 stridande män. Jag räknar inte civila.
Du är väldigt precis. - Krigstempel kräver exakthet när du offrar.
Mycket vin och getter.
Prästerna ger rabatt när man passerar 100.
Präster! Många är skurkar. Jag talar hellre direkt till den gud jag har att göra med.
Det är för få som gör saker enligt det ordentliga, romerska sättet.
- Vorenus är en strikt catonier. - Jag tror på republikens gudomlighet.
Om Cato tror på samma sak, så antar jag att jag är catonier.
Men Cato representerar ju adelns rättigheter.
En enkel människa som du vill väl se någon form av förändring?
Det ska vara som vid republikens början. Varför ändra på det?
För att romarna lider; Slavar har tagit jobben och adeln har tagit marken.
Gatorna är fyllda av hemlösa.
Jag visste inte att min son hade sådan låga.
Adeln säger att Caesar är en krigsförbrytare.
De säger att han vill marschera mot Rom och bli kung.
Det är hädelser, ingen man av heder skulle följa honom.
Ok, då jag är ingen man av heder då,
för jag säger att Caesar borde rida in här,
med elefanter och krossa Pompeius, Cato och alla som önskar det.
Glöm lagen, det är vad jag säger.
Du säger det för att du inte vaktar ditt förnuft bättre än du vaktar din tunga.
Förlåt mig, det är mitt fel att vin och politik blandas.
- Mer fisk? - Tack, men det är bra.
Ursäkta om jag säger det,
men... ni två ses som osannolika vänner.
Vi är inte vänner. Jag är hans överordnade.
I kraft av rang, om inte annat.
Nu räcker det!
Förlåt oss vårt vulgära uppförande, vi passar inte in i Ert sällskap.
Jag har uppskattat ert sällskap, det har varit uppfriskande.
Med Er tillåtelse lämnar vi Er.
Hälsa gärna på igen, Octavion behöver pålitliga vänner.
- Jag hoppas att han kan lita på er. - Som ni vill, frun.
Vad sa du? - Jag sa ingenting.
Jag går åt det här hållet. Mitt hem ligger bakom gatan med tyg-färgarna...
Gå mot lyckan, Sir.
De renaste bordellerna finns i Suburra, i närheten av veneriska templet.
Niobe.
Du lever!
Vad är det där för barn?
Svara mig. Vad är det där för barn?
- Han är ditt barnbarn. - Var förnuftig, hora.
- Ditt barnbarn, din dotters son. - Min dotter är bara...
- Hon är 13, nästan 14. - En son, med vem?
Crito, son till en boskapsförare.
Han heter Lucius. - Niobe, stanna.
Jag beordrar dig att stanna!
Er far är hemma.
Flickor, detta är er far.
Jag är glad att se er välmående och vackra.
En fördel ni ska tacka er mor för, nu när ni ser hur oattraktiv er far är.
Kom...
Hon är väl inte enfaldig?
Hälsa på er far ordentligt, som ni blivit lärda att göra.
Din lön slutade komma för ett år sedan.
Löneförrättaren sa att du måste vara död, att de inte gör några misstag.
Förbannade dårar, jag ska ordna upp det.
- Lite förvånande att se mig då? - Förvånande att bli kallad för hora.
Det var... fel. Jag är ledsen för det.
- Kallad för hora, inför allihop. - Jag sa att jag är ledsen.
- Är det som du vill ha det? - Mindre salt nästa gång.
Så, hur har ni fått pengar?
Min syster, Lyde, och hennes make hjälpte oss.
Du kommer inte behöva deras hjälp något mer.
Den stora fallosen kommer från en Suevi jag dödade i Rhen-landet...
...ett väldigt stort och farligt folk.
Jag har officiella byten som jag investerat i slavar, de är på marknaden.
- Jag borde göra en vinst på 10.000 dinari. - Det är goda nyheter.
På Roms nåder, är Ni i 12 månader framöver folkets tribun.
Det var på tiden. Jag behöver en drink.
Javisst, Sir. Kanske efter mötet?
Cicero! - Kära Atia. Det är ett nöje.
- Ursäkta att vi tränger oss på så här sent. - Det gör inget, jag tycker om det.
Hemligheterna, intrigerna... det är mycket spännande.
- Det här mötet är osynligt. - Var så säker, Cato
Jag har inte ens sett er.
- General Antonius, vi är... - Gud, er skönhet är smärtsam!
Ni är Venus krucifix.
- Låt mig dö i er famn. - Sluta, Antonius.
God kväll allihop.
General Antonius. - Tribun Antonius, om du vill vara så snäll.
Du har fått ett heligt ämbete i Rom, men ändå bär du en soldats blodröda kappa.
Vilken idiot! Det glömde jag helt bort. Jag är verkligen ledsen, förlåter ni mig?
Atia, vill du vara snäll och bränna den här?
Det är inte nödvändigt.
Inte? Bra! Då kanske vi skulle ta tag i affärerna?
Vilken samling hjältar! Sådan energi! Jag känner mig som Helena av Troja.
Vill ni förflytta er till gården?
Tala, unge Marcus. Vad har du att berätta?
Jag har fått i uppgift att nå en kompromiss.
Caesar vill undvika blodsutgjutelse.
Han vill bli sedd som resonabel och rättskaffens.
Så, när hans ämbetsperiod som guvernör över Gallien är slut, är han villig
att acceptera styret över en enda provins. Illyria, helst.
- Jag förstår inte. - Styre över en provins,
så att han får laglig immunitet.
Så att ingen av er kan dra honom inför rätta.
Vi är här för att diskutera villkoren för Caesars avsked.
Han kunde ha undvikit åtal genom att acceptera några års landsförvisning.
- Landsförvisning, för vad då? - För införandet av tyrrani, illegal krigs-
föring, stöd mord och förräderi! - Och vilket blir ditt straff, Pompeius?
Förråda din vän, överge folkets ideal, alliera dig med de här s.k. adelsmännen,
- vilket blir ditt straff? - Oförskämda valp!
Hans ämbetsperiod tar slut om två veckor.
- Vi säger sex månader. - Två veckor!
Han sitter ensam i Ravenna, med en ynklig, liten legion och han vågar
- diktera villkor för mig? - Caesar har många fler legioner jämte 13:e.
- På andra sidan alperna. - Vintern varar inte för alltid.
Våren kommer, snön smälter.
- Det är ett hot! - Jag försäkrar, det är inget hot.
Snön smälter alltid.
- Om han inte får en provins... - Caesar gör allt som är nödvändigt,
för att försvara både sina egna och republikens intressen.
Jag hade hoppats på en rationell förhandling.
Om det är hans slutgiltiga ord, då går vi.
Då har vi inga mer affärer att diskutera.
Caesar bluffar. Han vill verka självsäker.
Uppenbarligen är han svag, svagare än vad vi trott. Det här är ett sista
försök att skrämma oss till eftergifter medan han fortfarande har en armé.
- Han är svag, Cicero. Döende! - Är det inte då man ska vara försiktig?
Är inte en döende orms bett det djupaste?
- Nu spelar vi. - Var kommer du ifrån?
- 13:e. - Det borde du hålla tyst om, du befinner dig på Pompeius område.
Och? Vi är väl alla romare?
Kom igen flickor, hör mig nu. Furier och flod-gudar, ge mig fem.
Du kan vara nöjd med att general Antonius var precis så arrogant
och provokativ som vi hade hoppats...
...och Cato och Pompeius blev mycket förnärmade av er förhandlingsposition.
Visa män och nåder för fyra!
Nåden tycker inte om er, tror jag. Den pissar er i ansiktet.
Pissar de mig i ansiktet?
- Lugn, broder. - Han uppför sig mycket illa.
Han har förlorat mycket pengar, han menar ingenting illa.
Gör du? - Inte alls.
Tvillingflodens gud, ge mig två.
Nåder... för fyra.
Hur känns det nu, soldaten? Känns det bra?
Vem är det där?
- Hämta en läkare. - Jag vill inte ha folk döendes i mitt hus.
Gör som jag säger, kvinna!
Det kommer att bildas mycket var, först skämt men sen mycket renare.
Kanske även lite problem med mjälten, men allt det är normalt.
Det här är mässing.
När vaknar han? Idag, imorgon... kanske aldrig.
Ni kan pröva att offra till Spec. En vit kanin fungerar oftast.
Imorgon skickar jag min pojk så att han kan titta till bandagen.
Vilken misär! - Det är bara blod, det går att tvätta bort.
Vart ska du? - Jag har affärer att sköta.
Vad då för affärer?
Jag förstår att du är upprörd, men ifråga- sätt mig inte med sådan ton.
Det här är ett fint lager, men det är mest skinn och ben.
Du vill ju få ett bra pris.
Göd upp dem, gör dem feta.
Några veckors bra leverne så kommer de att gå åt som smör sedan.
Är det dyrt med foder och förvaring? Nej, du får tillbaka det dubbla.
Fin va? En riktig uppträdare!
Jag är ingen bra bedömare, men vem som helst kan se att han är
sällsynt stor och aggressiv.
När senaten sammanträder imorgon, kommer Scipio förslå att ett ultimatum ställs
mot Caesar. Jag ber dig, som en vän, att stödja förslaget och att förmå dina
- vänner att göra detsamma. - Så många vänner har jag inte.
De moderata följer dig som får. Din röst är livsviktig.
- Hur lyder ultimatumet? - Caesars ämbetsperiod är över. Han måste
entlediga sina män omedelbart, frånsäga sig sitt befäl och återvända för rättegång.
Annars kommer han att betraktas som en fiende till senaten och Rom.
Det kan han inte acceptera, inte utan att bli vanhedrad. Om han blir förklarad
som fientlig har han inget att förlora, han kommer att slåss oavsett priset.
- Ni förklarar krig! - Caesar kommer varken behöva acceptera
eller avböja villkoren för Marcus Antonius kommer att använda sitt veto.
Vilket är då syftet? - Om senaten röstar emot honom kommer
Caesar äntligen förstå att han är ensam.
Men, allt annat än en överväldigande majoritet kommer förstås övertyga
honom om att han fortfarande har vänner och hopp.
Jag är ingen vän till Caesar, eller till någon tyrann, men jag kan inte rösta för
ett förslag som jag inte vill se realiserat. Det vore högst opassande.
Jag har givit ett löfte till Jupiter, att om jag inte får fullt stöd från senaten
imorgon så kommer jag och mina legioner segla mot Spanien och lämna er
gentlemän med ert eget försvar.
Är det här han, Crito?
- Han är en bra pojk, från en bra familj. - Bra nog att få avkomma med
en från släkten Vorenii? Som slogs vid Magnesia och Zama?
- Jag vet inte riktigt, Sir. - Du vet inte riktigt?
Vet du att den här flickan är min egendom?
Att du borde bett om min tillåtelse innan ni blev ett par?!
Jag är ledsen, Sir.
Jag har fullaste rätt att döda dig här och nu.
- Pappa, snälla. - Sluta snyfta, du skulle ha tänkt dig för innan du särade på benen.
De avsåg inte att missakta dig. Det var helt naturligt, de är unga och kära.
- Det är ingen ursäkt. - Hans mors familj är förmögna i Ostia
sedan generationer och hans far är en framgångsrik boskapsförare.
- De har ett hus vid södra skiljevägen. - Byggt av boskapsdynga, utan tvekan.
Det är väldigt hygieniskt, det luktar inget.
- Det ligger iaf pengar i boskapsförsel. - Mycket pengar, Sir.
Jag har rutten till Capua, det kan röra sig 5000 djur i veckan ibland.
Han kan inte vara något annat än vad han är. När blir du man?
- Nästa månad, Sir. - Nästa månad...
Nåväl, du har min tillåtelse att gifta dig med min dotter.
Försäkra ditt folk om att hemgiften kommer att vara skälig.
Han är verkligen en bra pojk, du borde vara nöjd.
Min dotter har blivit av med oskulden och mitt första barnbarn är avlat av en
anskrämlig, lägre arbetare. Hur kan jag vara nöjd?
- Han gör henne lycklig. - Då är hon en idiot.
Vilket odjur du är!
Senaten lyssnar till Er, Metellus Scipio.
Jag föreslår en formell motion.
Om inte Gaius Julius Caeasar omedelbart frånsäger sig sitt befäl, entledigar sina
legioner och återvänder till Rom för rättegång så förklaras han, enligt denna
samling, vara en fiende till senaten och Rom...
Efter vilket det blir en plikt och skyldighet för varje romare
att skada eller döda honom, om de har möjlighet.
En motion har föreslagits. De av er som för motionen, ge det till känna.
Motionen har gått igenom med majoritet.
Antonius!
Lägg in ditt veto! Stå upp! Lägg in ditt veto!
Jag vill ha ordet! Jag vill ha ordet!
Jag lägger in mitt veto! Tribunen lägger in sitt veto!
Scipios motion mot Caesar, den har väl inte laga kraft?
Den gäller... införd i protokollet.
Trots att tribunen lade in sitt veto?
Inte hört... Inte riktigt emottaget... Motionen gäller.
Låt mig tala klarspråk.
Jag vill inte att en så här viktig motion ska få laga kraft
- på grund av en teknikalitet. - Teknikalitet?
Det här är en fråga om religion, det före- kommer inga teknikaliteter i religion.
Sessionen avslutades inte formellt, eller hur?
- Det stämmer. - Så när vi träffas igen är det formellt
sett fortfarande samma session.
Då kan tribun Antonius lägga in sitt veto mot motionen.
Så är det.
Juno inferna! Senila, gamla dåre! Säg det direkt då!
Marcus Antonius får inte skadas eller hindras på något sätt.
Det är livsviktigt att han tillåts att lägga in sitt veto.
Om inte, så förklaras Caesar som förrädare och har då inget val än att bekämpa mig
öppet, och det innebär inbördeskrig. Antonius får inte skadas.
Dominos, goda nyheter! Senaten återsamlas imorgon.
Formellt sett är det samma session, så du kan fortfarande lägga in ditt veto.
- Om inte Pompeius försöker stoppa mig. - Sant, han kan mycket väl försöka.
Samla ihop männen.
Vorenus... Allihop.
Spring och göm er... spring och göm er...
13:e kommer och era män är döda.
Jag lade i extra muskot, som du vill ha det.
Gift er med mig, gudinna.
Va? Med en svinaktig typ som du?
Förresten så är jag redan gift, tack vare onda andar.
- Ni har fel. Han är god man, er make. - Det säger du?
I flera år låg jag vaken på nätterna och bad gudarna att sända hem honom.
Jag hörde talas om den ena striden efter den andra och
jag kunde se honom, glasklart, liggandes död och blodig i leran någonstans.
Jag var ensam, så ensam.
I åtta år grät jag, flickorna frågade "När kommer pappa hem?"
"Blir det idag? När?"
Nu när han är hemma önskar jag att han var i Gallien. Han är en kall, elak vilde.
Inte ett vänligt ord, varken till mig eller till hans döttrar. Inte en enda...
Han har ingen god hand med kvinnor.
Men, under alla år jag stridit med honom, tog han aldrig några kvinnor.
"Pullo... " kunde han säga. "Pullo, min gamle vän. Jag har en fru hemma,
Niobe heter hon och betyder mer än alla kvinnor i hela Gallien."
Tack för dina vänliga ord, men jag vet att du ljuger.
Ni är inte vänner, det berättade han.
Han har ett dåligt humör, han kan säga vad som helst.
Antonius behöver varenda man. Om du kan gå så samlas vi vid Atias hus.
Det här är vad jag har kvar. Det kommer mer när jag säljer slavarna.
Ta in flickorna inomhus och stanna där tills ni vet att allt är säkert.
Det tynger mig att du är olycklig... för jag har djupa känslor för dig.
När jag återvänder kan vi prata.
Det här var ju muntert.
Octavia, hjärtat, försök iaf att se lite piggare ut.
Stackars Antonius måste tro att han dött och simmar i Lethe.
Tala med honom, ställ frågor.
Man skulle kunna tro att hon uppfostrats utav tyskar.
General Antonius, irriterar min mors skrikande dig?
Ursäkta? - När du och min mor har samlag, skriks det en hel del
Jag tycker att det är mycket irriterande. Jag undrar om du också tycker det?
Du kanske tycker om det. Som ett bevis på dina färdigheter.
Så hätsk, till vilken nytta? Du skämmer ut dig själv.
Hon låter precis som du.
Vi visar vår styrka, vi visar dem vem som äger forumet. Men vi rör dem inte.
- Antonius får inte röras. - Döda allihop!
Pompeius strikta order är att den som börjar bråka, blir korsfäst i kvällningen.
Så inget blod!
Lämna rum där framme. Lämna rum sa jag!
Samlas runt mig. Samlas runt mig!
Inget blod!
Du har fått som du ville, Cato. Nu har inte Caesar något val.
När våren kommer, går han över alperna med sina legioner och marscherar mot Rom.
Fem döda, tre i dysenteri, två i strid. Tio på sjukstugan och åtta saknade.
236 stridsklara mannar.
Sjunde gruppen: Tolv döda, sex i dysenteri, sex i strid...
Soldat, hur långt bakom dig är Antonius?
Inte mer än en timme, Sir.
Blås till uppställning.
Enligt senatens order, förklaras Gaius Julius Caesar vara en fiende till Rom.
Alla goda medborgare är skyldiga att skada honom, om de har möjlighet.
Efter alla dessa år, lyckas Pompeius förvåna mig.
Jag hade hoppats kunna provocera fram ett angrepp, men att
försöka döda en tribun! I forumet...
Karln har hittat en del hårt, svart järn i sin själ.
Det var säkert den lilla ormen, Cato, som fick honom att göra det.
Mycket gott, det här. Vad blir nästa steg?
Vi får se vad mannarna säger.
Nej, låt bli!
Du ser precis rätt ut som du gör. Som Leonidas vid Thermopylae.
Givakt!
Är det någon av era mannar jag bör nämna?
Titus Pullo. Han skar halsen av den första mannen som angrep mig.
Soldater!
Pompeius och senaten har formellt förklarat Gaius Julius Caesar vara
en fiende till Rom. De har förklarat mig vara en brottsling.
De har även förklarat att alla ni är brottslingar!
Tribunens veto kunde inte genomföras.
Folkets tribun, Marcus Antonius, och 50 män från 13:e blev angripna av
1000 av Pompeius avskum till män.
En folkets tribun blev angripen på senatens egna trappsteg.
Kan ni föreställa er en större hädelse? Vår kära republik styrs av galningar.
Det här är en mörk dag, och jag står vid ett vägskäl.
Jag kan lyda lagen och överge min armé åt senaten, och se hur republiken faller
i händerna på tyranni och kaos! Eller så kan jag resa hem, med svärd i hand
och driva ut de galningarna mot klipporna vid Tarpeian!
Legionär Titus Pullo, stig fram!
När 50 män från 13:e slogs mot 1000-tals i forumet, och räddade tribunen...
så var det legionär Titus Pullo som utgöt det första blodet!
Här är 500 dinarer.
- Mycket tacksam, Sir. - Är du med mig, Titus Pullo?
- Följer du med mig till Rom? - Ja, Sir. Givetvis.
Titus Pullo är med mig. Och ni, är ni med mig?
Åh, du är vaken! Vatten?
Vi rör på oss.
Hela legionen låter det som. Vart ska vi?
Vilken flod är det här?
- Det här är Rubicon! - Lugna ner dig.
Det här är uppror, förräderi och jag är ingen förrädare!
Det är för sent, vi är i Italien nu. Du är en rebell, oavsett du vill eller inte.
- Caesar, vad har du gjort? - Han hade inget val, eller hur?
Pompeius försökte ju trots allt att döda Marcus Antonius.
- Du av alla borde inte säga så. - Varför det?
Du vet vem det var de angrep.
Jag vet inte vad du pratar om.
Det spelar ingen roll, vi är döda i vilket fall som helst,
och vi kommer att hänga på kors vid vägen till Appia innan veckan är slut.
Vi kommer att klara oss. Ta lite mer vatten.
Det är bättre att dö av törst.
Var inte dum. Drick!
Caesar är i Italien!
- Har du hört? - Jag har hört det.
- Vad kommer att hända nu? - Det kommer att bli krig.
Vem är min giriga, lilla kulting?
Text av: OckeJ - Synk: Hugga Bugga www.SweSUB.nu